POLAR-EKSPRESSEN
JuIeaften for mange år siden lå jeg heIt stille i min seng.
Ubevægelig under dynen. Jeg trak vejret roIigt og lydløst.
Jeg lyttede efter en lyd, jeg frygtede, jeg aldrig ville høre.
De ringende bjæIder på julemandens kane.
Sådan ... Nu skal du ovenpå og i seng.
Men jeg skaI ...
JuIemanden skulle flyve hurtigere end lysets hastighed for at nå alIe huse.
Hvis aIle gaverne skal med, skal hans kane være større end et skib.
Sagde din bror det? Han ved, at julemanden findes.
Han var ikke helt sikker.
SeIvfølgelig findes juIemanden.
Men han kommer ikke, før du sover. Sov godt.
JuIemanden kommer, før du ved af det, så læg dig til at sove.
JuIemændene stréjker.
OpdageIsen
Nordpolen.
"Barsk, øde ..."
"lngen spor af liv."
Nu må han da være faldet i søvn.
Han pIejede at holde sig vågen hele natten og vente på juIemanden.
- Den tid er vist forbi. - Det er synd, hvis det er sandt.
Så er fortrylIelsen hævet.
GIædelig jul, min skat.
Han sover som en sten. SeIv ikke et eksprestog kan vække ham nu.
Fortryllelsen hævet?
AIle stiger ombord!
- Nå, skal du med? - Hvorhen?
Til NordpoIen, seIvfølgelig. Det her er Polarekspressen.
- Til Nordpolen? - Javel.
Hold den her ... tak.
- Er det dig? - Ja.
Der står her: lngen fotos sammen med julemanden i storcentret i år.
lngen breve, og du fik din søster tiI at stille mæIk og kager ud til ham.
Det er vist dit skæbneår, så jeg vil skynde mig at stige ombord.
Kom nu. Jeg har en stram kørepIan.
Som du vil.
Du der. Ved du, hvad det her er for et tog?
Ved du, hvad det her er for et tog?
Ja da. Det er et fortrylIet tog. Vi kører til Nordpolen.
Det ved jeg godt. Det er et BaIdwin 284 S3 Berkshire lokomotiv.
Det vejer 228.100 kilo ...
- Skal vi virkeIig til NordpoIen? - Ja, er det ikke vidunderligt?
Herpelsheimers! Stormagasinet.
Se alIe de gaver. Jeg vil have dem aIle sammen.
Det er så julet og hyggeligt.
BilIetter, tak.
Må jeg se billetten? Kig i din Iomme.
Kig i den anden Iomme.
PoIarekspressen ReturbiIlet.
Mange tak.
Hov! Det er mikrofonen til samtaleanlægget.
Han er gIad for sin bilIetklipper. Se lige. L.E., hvad skal det betyde?
Næste stop: Edbrooke 11344.
Nu kører vi ind i det fattige kvarter.
Nå, skaI du med?
Vi samler en til op. Jeg troede, du var den sidste.
Ja, til Nordpolen, seIvfølgelig. Det her er Polarekspressen.
Som du vil.
Ham drengen vil med toget.
Kom så ... skynd dig!
- Vi må stoppe toget. - Man skal hive i nødbremsen.
- Hvem hev i nødbremsen? - Det gjorde han.
Dig ... den snor der er kun til nødsituationer.
Faktisk er det juIeaften i aften, og hvis du ikke har bemærket det -
- har toget en meget stram tidspIan.
JuIen er måske ikke vigtig for nogIe, men den er meget vigtig for os.
Han vilIe bare stoppe toget, så den dreng kunne komme med.
Javel ... Unge mand, passer det?
Godt ... lad mig minde dig om, at vi har en stram tidspIan.
Jeg er aldrig kommet for sent før, og det viI jeg heller ikke i aften.
Så sæt jer ned, alle sammen.
Tak.
Hør efter. Trænger nogen på PoIarekspressen til en forfriskning?
Det tænkte jeg nok.
Vi har det.
Varm kakao.
vi har kun en regel den må aldrig bIive kold
varm den Iangsomt det er bedst så er der kakaofest.
Vi har det.
Aztekernes konge Montezuma drak 1 3 liter kakao hver dag.
Den var tyk som mudder og rød fordi han brugte chili frem for sukker.
Det var stærk kakao.
- Hvor skal du hen med den kop? - Den er tiI ham.
Vi må ikke forlade vores pIadser.
lfølge reglerne må et barn ikke gå meIlem vognene uden en voksen.
- Jeg tror, det er okay. - Er du helt sikker?
Og drengen i den anden vogn ... Fik han en forfriskning?
Så lad os give ham en, før pokker.
Gå forsigtigt.
Hun gIemte sin biIlet. Den er ikke blevet kIippet.
Hvad Iaver du? Nu får vi alle sammen ballade.
Unge dame, tilgiv mig. Jeg har vist forsømt at klippe din biIlet.
Med forlov?
Jeg lagde min bilIet her på sædet, men nu er den væk.
- Så du har smidt din biIlet væk? - Hun har ikke smidt den væk.
Det har jeg .
Jeg skulIe hen for at give dig den, men vinden bIæste den ud af hånden.
Du kan få min billet.
Disse billetter kan ikke overdrages.
Unge dame, jeg må bede dig følge med.
Du ved, hvad der sker nu, ikke? Nu bliver hun smidt af toget.
Fra bagperronen så hun ikke bliver suget ind under hjulene.
De sætter farten Iidt ned, men de stopper ikke.
- Jeg må stoppe toget igen. - Det må du ikke gøre igen.
Hvor blev de af? Hvad er der sket med dem?
Hun er i knibe. Du må hjælpe mig.
Jeg har fundet din bilIet. Vent!
Vent. Jeg har din bilIet.
- Kan jeg gøre noget for dig? - Jeg leder efter en pige.
Hvem gør ikke det!
- Jeg har hendes biIlet. - Jamen, halIøjsa.
En officieI og ægte togbillet.
Jeg ville gemme den et sikkert sted, hvis jeg var dig.
Jeg har aIle mine værdier her i min størreIse 45.
Erfaringen viser, at det er det sikreste sted.
lkke fordi jeg har brug for de billetter ... jeg kører jo gratis.
Jeg hopper på det her bumIetog, lige når det passer mig.
Jeg ejer det faktisk. Jeg er togets konge. Konge af Polarekspressen.
Faktisk er jeg konge over hele NordpoIen.
Hvor er mine gode manerer? Sid ned og tag dig en sIapper.
Vil du have en kop mokka ...? Perfekt tiI en koId vinteraften.
- Prosit. - Hvad så med julemanden?
Er han ikke konge over Nordpolen?
Mener du ham her?
Hvad er din opfatteIse af juIemanden, siden du nævnte ham?
Jeg vil gerne tro på ham, men ...
Men du vil ikke føres bag lyset eller bedrages af en løgn.
Du vil ikke narres elIer snydes, fuppes eller bondefanges.
Du vil ikke tages ved næsen!
Man skal se det for at tro det. lkke sandt?
- Hvad med det her tog? - Ja, hvad med det?
Vi er virkelig på véj tiI Nordpolen. Er vi ikke?
Er vi ikke ...?
- Siger du, det hele kun er en drøm? - Det sagde du, knægt.
Nå, Iad os så finde den pige.
En ting mere ... Tror du på spøgeIser?
lnteressant.
Vent ...
Vent!
Jeg må vågne nu. Jeg må bare vågne nu.
Vågn op... vågn op!
Vågn op ...
Vågn op!
Knægt ...! Få lige jordforbindeIsen igen. Vågn op, knægt.
Det er forbudt at gå i søvne på PoIarekspressen.
Vi må hoppe over koblingerne.
Kom nu. Op på mine skuIdre. Tag min hånd.
Hende du jagter må være gået fremad. Vi må hen til dyret i en fart.
- Til dyret ...? - Til Iokomotivet, dit lilIe fæ.
Vi må hen til Iokomotivet, før vi kører ind i tunneIlen.
- Hvorfor? - Så mange spørgsmåI.
Der er kun 3 cm. melIem togets tag og loftet i tunnellen. Er du med?
Det er bare opkørsIen tiI bjerget. Det bliver interessant.
KravI op igen, knægt. Tag fat i min skistav.
Der er kun én ting at gøre.
Når jeg siger spring ...
... så springer du!
Dig?! Jeg troede, du blev smidt af, og så styrer du toget.
De overlod det til mig. Togføreren skulle tjekke lygterne.
- Hvordan ved du hvordan? - Det er let nok. Kom og se.
Det store håndtag er speederen, og det lille her er bremsen.
Det er trykmåIeren, og det reb der er togfløjten.
- Togfløjten ...? - ViI du prøve?
Det har jeg altid drømt om.
Sid stiIle!
Stop toget!
- De viI have os tiI at stoppe toget. - Hvad for en er bremsen?
Han sagde, det er bremsen. Togføreren.
- Den røde Iigner en bremse. - Han sagde, det er bremsen.
Er du sikker ...? Er du sikker?!
Træk i bremsen!
Rensdyr ...!
Der bIiver ingen jul, hvis vi ikke når frem i tide. Har l ikke fattet det?
Dig ...?! Det burde jeg have vidst, unge mand.
Har du besluttet, at det her tog aldrig skaI nå Nordpolen?
- Men se ... - Rensdyr på skinnerne.
Der er mindst 100.000 dyr i flokken. Der går timer, før de er væk.
- Den nød bliver hård at knække. - Nu er vi på spanden.
- Vi sidder i saksen. - Vi er i tovene.
Ved l hvad? Vi er på ...
Problemet er løst. Kør Iangsomt fremad.
- Vi kører ret stærkt. - Bed togføreren sænke farten.
Sænk farten.
For pokker da. Kilebolten er røget ud.
Åh, nej!
- De kan ikke høre mig. - Kan de ikke?
Jeg kan ikke lide det her. Om bag rækværket.
Er aIt vel? Hvad skaI vi gøre?
l betragtning af, vi har mistet kontakten til togføreren -
- og står heIt ubeskyttede foran på lokomotivet, som accelererer -
- alt imens vi nærmer os GIetscher-dybet -
- som er verdens stejIeste nedkørsel -
- foreslår jeg, at vi holder godt fast!
Kilebolten!
Sporet er jo heIt dækket af is.
Kom nu.
Det var godt tænkt, unge mand.
Det var straks bedre.
Hvad i Himlens navn ...?
Se!
Få os væk herfra!
Vend så den slæde.
Se der!
Skinner ret fremme.
Til højre.
Venstre.
Til højre.
Over tiI venstre.
Og tiI højre.
Hårdt mod bagbord.
Hårdt mod styrbord.
- Min sutsko. - Du taber din billet.
Det er din billet.
Højre ... venstre!
Venstre!
Åh, nej.
Hold fast!
Det var straks bedre.
Tusind tak. Tænk, at du fandt min bilIet.
Sagde nogen, de fandt en biIlet?
l så fald ... bilIetten, tak.
Mange tak.
- L.E. - Ligesom ham KIoge Åge.
Gå forsigtigt. Det er svært at gå heroppe. Her er meget glat.
Hvad sagde jeg?
For mange år siden på min første tur var jeg oppe og gå min runde -
- da jeg gled og faldt. Jeg greb fat i et håndtag, men det knækkede.
Jeg gIed og faldt, men jeg faldt ikke ned fra toget.
- Så nogen reddede dig? - Ja, elIer noget.
- En engeI. - Måske.
Vent!
Hvordan så han ud? Så du ham?
Nej, men somme tider skal man se det for at tro det -
- og andre gange er det mest virkelige det, man ikke kan se.
De fortabte og de forladte.
Pas på, hvor l træder. Det Iegetøj her har lidt nok.
Det har Iigget og rustet i alverdens baggårde.
- Hvad Iaver de her? - Det er chefens nye koncept.
l stedet for at blive kasseret, bliver det indsamIet og istandsat.
Han kalder det genlegebrug. Noget i den retning.
Jeg græder næsten, når jeg ser legetøj blive behandlet sådan.
Disse sammenfiltrede marionetdukker udgør et betragteIigt problem.
Vi mente, at de fingernemme foIk på Nordpolen var de bedst egnede -
- til at løsne kIudderet og knuderne. Ups, dobbelt lås.
Du er ligesom mig, min ven. Du er Scrooge!
Ebenezer Scrooge, Nordpolen, julemanden, det her tog.
Det hele er humbug, en gang fordøjelsesbesvær.
Jeg ved, hvad du er. Du er en tvivler.
Du tror ikke på det. Du er en tvivler.
Du tror ikke på det.
Du gik gIip af det. Vi kørte ned ad stejIe bakker og en frossen sø.
Men det var optisk bedrag skabt af måneIys.
Han sagde, toget var på isen, men jeg sagde, det var umuligt -
- for man kan ikke lægge skinner ud på ... hov, hvor skal du hen?
et stjerneskud mod nord mit ønske er på véj
men hør' han mine ord og finder han mon mig
gid julemanden Ianded' med sin kane på mit tag
det tænker jeg når julen si'r goddag.
den gamle by er hvid og juIeklokken slår
men denne søde juletid gør ensomheden hård
Vi skal pynte juIetræ i gamIe venners lag.
det er så sjovt når julen siger goddag
julemad og gaver mistelten og sne
alt det som jeg hører om og venter på at se
mens man Iigger hvileløs har julemanden travlt
mon han osse når hjem til mig
- hør kanebjælders klang - man hør' dem hvis man tror
- hør dejlig englesang - jeg hører ikk' et ord
- og aIle børn i verden - bliver krammet og holdt af
det ønsker jeg, når julen siger goddag
det ønsker jeg, når julen siger goddag.
Se!
Det er nordlys.
l tre ... vi har Iige krydset den.
Breddegrad 66 grader, 33 minutter. PoIarcirklen.
Og kan l se de lys i det fjerne?
Det Iigner Iyset fra et krydstogtskib, der sejler på et tilfrosset hav.
Der Iigger NordpoIen.
Vi nåede det med fem minutter igen ... vi nåede det!
Der burde være nisser. Hvor er de?
De er samlet inde i byen. Der giver julemanden den første gave.
- Hvem får den første gave? - Han vil vælge en af jer.
- Se! - Nisser!
Okay, mine damer og herrer. To rækker, om jeg må bede.
De mindste går forrest. De højeste går bagest.
Lige fødselsdatoer tiI højre, ulige fødseIsdatoer til venstre.
lkke skubbe, men lad os ikke spilde tiden. Den er 5 minutter i midnat.
Hvad sker der? Der var 5 minutter til for 4 minutter siden.
Ja, nemlig. Rækker med to og to.
Undskyld mig. Hvad med ham der?
lngen er tvunget til at se julemanden.
Mine damer og herrer, l behøver ikke holde hinanden i hånden.
Men bIiv i jeres række, mens vi er på vej.
- Du må komme med os. - Hun har ret.
JuIen er ikke noget for mig. Det har den aldrig været.
Men julen er en dejlig tid, hvor man hygger sig med venner og famiIie.
Folk pynter op, og julemanden lægger gaver under træet.
JuIen er bare ikke noget for mig.
Jeg ved ikke, om julen er noget for dig eIler ej -
- men det er juIeaften, så du skal ikke sidde her alene.
Kom med os. Vi følges ad.
Åh, nej.
Det skaI nok gå.
EIler måske ikke!
Nødbremsen!
Jeg kan ikke finde bremsen!
Tag dig en sIapper. Hvad med en dejIig kop varm mokka?
Vi kører gaIt.
Vi snurrer rundt!
Hørte l det? Bjælden!
- Hvad for en bjæIde? - Kanebjælden. Hørte l den ikke?
Den kommer fra den tunnel.
Vi skal den der vej.
Kom nu.
Hvad er der?
Kom nu.
Vi er faret vild.
- Ja, og jeg kan høre den. - Jeg kan også høre den.
- Jeg kan ikke høre noget. - Vi skal derned.
Er du sikker?
Helt sikker.
Hvorfor kan jeg ikke høre noget?
Duk jer.
Ja ... javeI. Okay.
Det var pakkehaIlen. De er Iige blevet færdige med den sidste gave.
- Hvordan er den pakket ind? - l rødt papir med en nr. 7-sIøjfe.
En nummer 7-sløjfe, når vi er så tæt på at lette?
Hvad tænker de på? Er de bindegale? Hvor skal den hen?
Til USA. Grand Rapids i Michigan.
Det er min by. Jeg er fra Grand Rapids.
UARTlG
Og nu får vi en ballademager. Lige hvad der manglede.
Hvad er meldingen?
En knægt fra New Jersey kom tyggegummi i sin søsters hår.
Var det ham, der lagde en tegnestift på sin lærers stol sidste år?
Nej, knægten her hedder Steven.
Skal vi ringe tiI julemanden? Er der dømt "nuI julegaver" her?
Det var ikke mig, der gjorde det.
Det er næsten jul. Vi giver drengen en chance.
Sæt ham på måske-Iisten til næste år.
Okay, så lukker vi ned.
- Det var alt for i år. - Tager vi rørbanen?
Ja, eIlers kommer vi ikke hen på pladsen i rette tid.
- Kom så. - Og tid er penge.
Hop ombord.
Luk.
Gå nu ind.
Jeg ved ikke rigtig.
Jeg kan ikke høre den. Kan l?
Nej.
Lad os føIge de pile.
- Jeg troede, der var en vej ud. - Vi går glip af det hele.
Se!
En gave.
- Den skal til min by. Til en BilIy. - Jeg hedder BiIly.
Den skal leveres tiI Edbrooke Avenue 11344.
Det er min adresse.
Kom nu.
Se!
Der står "glædelig juI, BiIly! Fra julemanden."
Jeg tror, jeg ved, hvad det er. Sådan en har jeg altid ønsket mig.
Vent ... se!
MÅ lKKE ÅBNES FØR JUL
Sådan er reglerne.
Noget har fat i mig. Det har fat i mit ben.
- Jeg kan ikke holde ham. - Giv mig den anden hånd.
- Jeg kan ikke. - På tre ... en, to, tre!
- Det har stadig fat i mig. - På tre igen. En, to, tre.
- Dig! - Hvad gør du her?
Tjekker gaver. Jeg vil sikre mig, at jeg får aIt på min ønskeseddeI.
Men jeg fandt kun én gave ... noget dødssygt undertøj.
I må starte nedstigningen, når det passer jer.
Den er stadig 5 minutter i. Jeg tror, vi når det.
Den har været 5 minutter i den sidste time. Vi har masser af tid.
- Vi har ikke andet end tid. - Jeg tror ikke, vi når det.
Nok er jeg en gammeI jernbanerotte, der intet ved om lette fartøjer.
Men set fra mit perspektiv skal l højere op.
Vi skal højere op.
De fIyvende nisser er eksperter. Det skal l ikke prøve derhjemme, børn.
Vi kIarer den ikke.
Som en veIsmurt maskine.
Okay, l blinde passagerer. Festen er forbi.
- Jeg fuIgte bare efter dem. - Vi faIdt herned ved en fejl.
Vi vidste hele tiden godt, at l var der.
- Kom så ud med jer. - Fart på.
lngen probIemer. Kom så.
For at ingen skaI komme til skade, får vi jer ned på denne måde.
- Det er pærelet. jeg ved ... - Hvad ved du?
Du burde slet ikke være her.
Men da det nu er jul, får du lov til at glide.
Dig har jeg ledt efter.
Rart at se dig igen.
Det var på et hængende hår, ikke?
Jeg tager mig af den der.
Den er i gode hænder. Stol på mig.
Er det ikke en pragtfuId Iyd?
- Han er her. - Hvor?
- Han er derhenne. - Jeg kan ikke se ham.
Jeg kan ikke se ham.
Okay ... okay!
Jeg tror på det. Jeg tror på det.
Hvad var det, du sagde?
Jeg tror på det.
Jeg tror ...
Jeg tror, det her er din.
Jaså... tak.
- Tag mig, julemand. - Hvad Iaver du? Hold op.
Tag mig. Jeg vil have den første gave.
Unge mand ... tåImodighed. Og lidt ydmyghed vil også klæde dig.
Javel.
Og du, unge dame. En beslutsom pige -
- fuld af seIvsikkerhed og humør.
JuIehumør! BIiv endelig ved med det.
Og Billy ... Du hedder BiIly, ikke?
- Du har fået nye venner. - Ja, det har jeg.
Du er en heldig dreng. Den største gave er venskabet.
Og nu vi taler om gaver.
Lad os tage den unge mand her.
Nå, hvad ønsker du dig i julegave?
- Mig? - Ja, dig.
Javel ...
Ja, det er fint.
Her er julens første gave.
Denne bjælde er et vidunderligt symboI på julens gIæde -
- ligesom jeg selv er.
Husk det her: Den sande julegIæde bor i dit hjerte.
GIædelig jul.
Gem den hellere et sikkert sted.
Af sted!
Kom så.
Af sted, Prancer.
Kom så, Prancer!
Sådan drømte jeg, det ville være.
- Kan alt det her bare være en drøm? - Nej.
Til den sneklædte by. Fremad nu.
AIle stiger ombord.
Jeres biIletter, tak.
Ære ... Hvad Søren betyder det?
Ære staves med tre bogstaver. Jeg klippede faktisk fire.
Siger du, jeg ikke kan ...? UndskyId, der står lære. Min féjI.
Lektien Iært. Billet.
Stol på.
Tro på.
- Det er en ganske særlig billet. - Ja, mon ikke.
Vil du tro på, vi får dig hjem i god behold?
Helt sikkert. Mig ... og mine venner.
BilIetten.
Der står lede ... Som en ledetråd.
Det kunne også være "at lede" som i leder, lederskab, lede på vej.
Jeg vil føIge dig overalt.
Og den unge mand med alle spørgsmålene. BilIetten.
Tro.
- Der står ... - Jeg behøver ikke vide det.
- Kom og vis os bjæIden. - Ja, lad os se den.
Den er væk.
Jeg har tabt den. Jeg har tabt julemandens kanebjælde.
- Bare rolig. Vi finder den. - Vi hjælper dig alIe sammen.
Vi skynder os og finder den nu.
Det er for sent.
Det var ærgerIigt. Meget.
Det er jeg ked af.
Så bliver det Edbrooke 11344.
Næste stop Edbrooke 11344.
Hvor skal du hen? Okay. GlædeIig jul.
Tak, fordi du stoppede toget for mig.
Hav en god jul.
Pas på trinnet ... Og glædeIig juI.
Se.
JuIemanden har været hjemme hos ham.
JuIemanden har været her.
- Er det ikke fantastisk? - Jo, det er.
Det er fantastisk.
Jeg er ked af det med bjælden. Det var en meget fin gave.
Du ved, hvad man siger. Det er tanken, der tæller.
Vi ses.
- Nå, men vi ses. - Ja, vi ses.
Pas på trinnet.
- Tak. - Nej, det siger jeg.
Der er noget med tog. Det betyder intet, hvor de kører hen.
Det vigtige er at besIutte sig for at stige ombord.
- Hvad? - GlædeIig juI!
Vågn op, vågn op. JuIemanden har været her.
Skynd dig nu. Mor, far, vågn op. Vågn op!
JuIemanden har været her.
Mor og far, se. Stuen er fuld af gaver.
Det er bare den smukkeste juI nogensinde.
Se ... der er en tiI ... med dit navn på.
"Fandt den her på sædet i min kane. Se at få syet hullet i din lomme."
"Hilsen julemanden."
Sikke en flot bjælde. Hvem er den fra?
- JuIemanden. - VirkeIig ...? Det var en skam.
Hvad er det? Den er i stykker. Det var synd, min dreng.
Kom nu. Vi må ikke komme for sent.
Engang kunne de fleste af mine venner høre bjælden.
Men som årene gik forsvandt dens klang for dem aIle sammen.
SeIv Sarah opdagede en jul, at hun ikke længere kunne høre den.
SeIv om jeg er blevet gammel, ringer bjælden stadig for mig.
Som den gør for alle, der virkelig tror.
POLAR-EKSPRESSEN
Til minde om Michael Jeter
[DANlSH]